- Hej, Vicky. - Dav, miss Jenkins.
Nej, det må du ikke.
MAJ 1999
Der har vi den store mand.
- Hænderne op. - Godt at se dig.
- Hvordan har du det, skat? - Hvorfor kalder ingen mig "skat"?
Hvordan går det, skat?
- Har I set noget til Rafik? - Hvad har han nu lavet?
Pastor. Hvornår installerer du de køleskabe?
I nat knaldede vi to tumper for tyveri fra kasserne.
Børn kan også kravle derned og dø af iltmangel.
Serviceafdelingen strejker. Skal jeg selv installere dem?
Der fulgte ikke kabler med til de bærbare, vi købte til Rainbow Club.
- Sig det til boliginspektøren. - Vi kan ikke bruge dem.
Sig til Rafik, at han skal henvende sig til mig.
Lorenzo.
- Du må tage en snak med Billy. - Om hvad?
Han er begyndt at slå mig. Tænk engang, du.
Er du bange?
Godt. Jeg skal nok tage en snak med klovnen.
Jeg smutter, pastor. Godt at se dig, broder.
Rafik. Lige dig, jeg skulle have fat i.
Kom her. Ved du, hvad det her er?
- En arrestordre. - Du kom ikke til retsmødet.
- Om at jeg har kørt i sort tilstand? - Tal med ham i aften.
Blev du stoppet i den by kl. 2 om natten med lidt græs på dig?
- "Lidt"? - Hvad laver du der midt om natten?
Jeg var på vej hjem og overholdt hastighedsbegrænsningen og alting.
- De nye betjente stopper også mig. - Så kender du det jo.
Det er noget andet. Drop græsset.
De gør os en tjeneste ved at lade os knalde dig, så du slipper let.
Jeg hader det sted. Jeg gider ikke deres ævl om, at vi ikke har lov...
Bare lad mig klare det.
- Pastor. Bobby. Hva' så, Big Daddy? - Joh, tak.
Sagde I ikke, I nappede Rafik Dotson?
- Jo. Og det skal vi også nok. - Han siger jo, vi nok skal gøre det.
Det er ikke ham, vi kommer efter. Vi skulle have fat i en...
Calvin Joy.
I skal kontakte det lokale politi, før I kommer her.
Er netop sket, pastor.
Jeg går med dem op.
- Stationen til South KA 15. - South 15 her.
Kør til skadestuen. Kvindeligt offer for påstået bilkapring.
Er på vej. Hvor blev Rafik nu af?
Til alle vogne. Eftersøgt i forbindelse med bilkapring.
Toyota Camry, firedørs, beigefarvet, indregistreringsnummer 773 VBK.
Køretøjet føres af en sort mand, 173-175 cm høj, -
- sidst set ved Armstrong Houses.
Lorenzo.
- Har I set noget? - Nej. Jeg har ikke set noget.
- Er der nogen, der har set noget? - Nej.
- Lorenzo... Husk det nu. - Hvad?
Bobby. Jeg kører hen på hospitalet. Jeg kommer tilbage igen efter dig.
- Goddag, de damer. - Har du ikke taget lidt på, Lorenzo?
- Så meget mere at elske. - Unge mand.
- Siger min klient noget? - Stue 3.
Var han mørkere eller lysere end ham?
- Det var mørkt. - 173-175 cm høj.
- Ca. 70 kg. Mener du stadig det? - Ja.
Brenda, kriminalassistent Council. Brenda Martin.
- Hvordan går det, Brenda? - Ikke så godt.
Du skal tale videre med kriminalassistent Council.
- Er der noget, du vil have? - Nej.
Du er rystet og sikkert også møgtræt, -
- men jo før vi kommer gennem det, desto før kan vi gøre noget ved det.
Brenda, ville du have det bedre med en kvindelig betjent?
Jeg blev ikke voldtaget, hvis det er det, du mener.
Det glæder mig virkelig.
Du har beskrevet bilen og manden. Alle er ude og lede efter ham.
Men jeg er nødt til at bede dig om at fortælle historien en gang til.
Jeg skulle fra blokkene hjem til Gannon, hvor jeg bor.
Nu holder du bare kæft!
Jeg kørte på Hurley ved Martyr's Park, hvor gaden ender.
Jeg har hørt, man kan køre gennem parken, men har aldrig prøvet det.
Jeg var kommet halvvejs, og så stoppede vejen.
Jeg begyndte at bakke, og så kom der en fyr frem bag et træ.
Jeg ville bare væk, men pludselig var han henne ved ruden.
Han åbnede bildøren og sagde: "Se, hvor jeg peger hen."
Som om jeg skulle stå ud, og så dum er jeg ikke.
Men så flåede han mig ud af bilen og kylede mig fra sig.
Jeg prøvede at sige det til ham.
Hvad prøvede du at sige, Brenda? Jeg må stille dig et spørgsmål, -
- og uanset hvad du svarer, går jeg kun op i at finde din overfaldsmand.
- Du tror vel, jeg ville købe kokain. - Jeg vil bare finde frem til fyren.
Jeg har snart været clean i fem år. Tænker ikke engang på det.
Min bror er politimand i Gannon. Kriminalassistent Danny Martin.
Danny Martin? Fint nok.
Hvad skulle jeg der, hvis jeg ikke skulle købe stoffer?
Hold så kæft!
Jeg arbejder i fritidsklubben Rainbow Club.
Udmærket. Øjeblik. South 15 til stationen.
Ring til Gannon og få fat i kriminalassistent Danny Martin.
Bed ham kontakte mig på skadestuen.
Jeg kunne ikke finde min briller og troede, at de lå i klubben.
Det gjorde de ikke, så jeg satte mig ind i bilen og kørte...
- Og? - Resten har jeg fortalt.
Brenda, jeg føler altså, at der er noget mere, der går dig på.
Skal jeg ikke få fat i en kvindelig betjent?
Kender du ham, der gjorde det, Brenda?
Hold nu op, Brenda.
Kender du manden?
Du er så heldig, at jeg kender alle i Armstrong-området.
Der er ingen, jeg ikke kender. Kender du ham? Hvem var det?
Jeg dør! Jeg dør! Jeg dør!
- Min søn... - Hvad er der med din søn?
...er i bilen.
- Det er en dreng. Hvor gammel? - Fire.
- Navn? - Cody.
- Hvor gammel? - Det har jeg sagt.
Rolig nu, Lorenzo. Fire år gammel. I autostol?
- Sikkerhedssele? Foran eller bagi? - Bagi.
Lige et øjeblik. KA 15 til stationen. Jeg har et vigtigt opkald.
Carjackingen i South District. Der befinder sig en dreng i bilen.
En fireårig... Hvid? Hvid dreng på bagsædet.
- Han sov. Han var sløj. - Øjeblik.
Barnet sover og kan måske ikke ses. Afvent nærmere beskrivelse.
- Jeg prøvede at sige det. - Hvad havde han på? Din søn!
Han havde... Han havde en hvid bluse på. En hvid bluse.
- Lys eller mørk? - Hvid!
- Hår? - Pandehår og langt i nakken. Sort.
- Bukser eller jeans? - Stribede pyjamasbukser.
Pis! KA 15 til stationen.
Barnet har sort hår, hvid bluse og pyjamasbukser.
- Han sover. Ikke, Brenda? - Jo.
Kvajpanden er kun ude på at sælge din bil.
- Han gjorde dig jo ikke noget. - Jo, han gjorde.
Han sætter drengen af på fortovet, for han er ikke interesseret i ham.
Pis! Nu spørger jeg dig igen.
- Hvad lavede du der? - Det har jeg fortalt.
- Hvorfor var du der? - Det har jeg sagt.
- Hvad har du sagt? Sig det igen. - Jeg ville hente mine briller.
Tog du din syge dreng med ud om aftenen pga. Nogle briller?
Jeg har ikke råd til en babysitter.
Skal jeg straffes for det? Det behøver du ikke!
- Jeg kan ikke få luft. - Hvis han vågner, bliver han bange.
Jeg ved godt, det er svært, men vi skal nok finde ham.
Jeg svigtede ham. Han er mit et og alt, og jeg svigtede ham.
Han er ti gange mere værd, end jeg er.
- Hvad laver du? - Ren adrenalin.
Kriminalassistent Council? Der er en Martin fra Gannon.
Bliver du hos hende? Jeg er straks tilbage.
Er det din datter? Hun er smuk.
- Hvad er der sket? - Din søsters bil er blevet kapret.
Hun er medtaget, og sønnen Cody er formentlig stadig på bagsædet.
- Er fyren stadig på fri fod? - Vi har eftersøgt ham.
- Øvre eller nedre del af Armstrong? - Kan du ikke blive hos din søster?
- Øvre eller nedre del? - Det er ikke dit distrikt, men...
- Council. Har du et billede af ham? - Vi har kun få bilkaprere i arkivet.
Jeg mener ham her.
KA 15 til KA 20. Skift til kanal 6.
- Hun skulle på toilettet. - Jeg bad dig blive hos hende.
- Hvad så, Big Daddy? - Offeret er Danny Martins søster.
Nu kommer de farende fra Gannon.
- De er her sgu allerede. - Jeg kommer hurtigst muligt.
Nej, du knalder bare ud og gør det ti gange værre.
Kør hende hen på stationen, og lad mig klare det her.
Brenda?
Armstrong-beboere, området er afspærret.
Undlad at gå uden for afspærringen.
Du støtter dem i deres undertrykkelse af os.
Vi har haft seks drab her på tre år. Tre af dem var børn under 18 år.
Og vi har aldrig set et politiopbud som det i aften -
- pga. Af et savnet, hvidt barn. Kan du forklare det?
Kontakt politiet, hvis I ved, hvor Cody eller bortføreren befindersig.
Lorenzo, min mor har hjertekrampe, og de lukker ikke nogen ud.
- Hun skal på hospitalet, om jeg... - Det skal nok gå, søde ven.
Hent din mor, så får jeg hende på hospitalet.
Jeg ved godt, hvad du er ude på, men det hjælper hende ikke.
Tag hende med hen på stationen og pas dit arbejde.
Hvor fanden er hun?
Ambulance! Her! Gør plads.
- Min taske. - Glem den.
Er du ude at lede efter spor? Det er kraftedeme en hel banegård.
- Hvad fanden lavede du her, Brenda? - Danny, jeg sværger...
- Din søster lider. - Hun har da ingen økse i hovedet.
- Det er min søn, din skid! - Svinet er skredet, Council.
Men svaret findes her. Vi laver en Berlin-mur, indtil nogen spytter ud.
Passer du dit arbejde, eller holder du hånden over kvarteret?
Politiet anmoder om jeres hjælp.
- Kommissær, få dem ud. - Vi ville også fare over til dem.
For en Armstrong-knægt? Næppe!
Nej, Calvin!
Calvin! Nej, Calvin!
- De smed ham ud af vinduet. - Skubbede ham ud.
- Besiddelse med henblik på salg. - Hvad gjorde I?
Vi kom aldrig ind. Tre bank, så laver klovnen en Monte Cristo.
Vent du bare, dit svin.
- Rend mig! - Jeg fjerner dig fra den her sag.
- Nej. Armstrong er mit område. - Nej, hun er dit område.
Hvorfor slæber du hende herhen? Har hun set i forbryderalbum?
Eller hjulpet med en tegning? Hun er din.
- Jeg elsker ham så højt. - Fald nu ned, Big Daddy.
Jeg elsker ham så højt. Jeg ville ønske...
Jeg vil stadig arbejde her.
Jeg vil arbejde hårdere. Jeg indeholder så meget kærlighed.
- Det ved jeg godt, Brenda. - Hvad skal jeg gøre?
- Tak, de damer. Kom, Brenda.
- Det er ren Mississippi. - Du er så tæt på at ryge ind.
Skal jeg nu ind og sidde? Så tag mig dog med, din bonderøv.
Kan du ikke gøre noget ved det her?
Man kan ikke spærre folk inde. Den afspærring skal bare fjernes.
Jeg vil ikke tale med dig, før du går derind.
- Se ham lige. - Få ham med op, før det går galt.
Ved du, hvor hun bor? Mød mig derhenne.
Nej, du skal gå. Det er mig, der bor her.
BORTFØRT BARN
- Kom nu, Billy. - Nej. Hvad bilder du dig ind?
Undlad at passere afspærringen. Mens politiet arbejder.
Der er afspærret. Undlad at passere afspærringen.
- Lad mig nu. - Ja, ja.
Der var engang, hvor jeg spurgte: "Elsker du mig, Cody?"
Han er kun fire år.
"Selvfølgelig elsker jeg dig, mor. Hvordan kan du spørge om det?"
Jeg får en Gannon-betjent anbragt dernede.
Tegneren er på vej for at tegne ham. Jeg får Felicia til at være hos dig.
Sørg for at få sovet.
Felicia.
- Så du ham? Så du ham? - Ja.
Jeg skal nok tale med ham. Tegneren er på vej.
Så snart han er færdig, skal hendes hoved ramme hovedpuden.
Jeg kender ikke nogen i kvarteret, der ville gøre Brenda noget.
Folk kender hende og respekterer hende.
- Tak for det her. - Ingen årsag.
Nå, makker. Kan du køre? Kan du køre?
- Gu kan jeg da så. - Jeg synes, du skal tage en lur.
- Du får dem tilbage om en time. - Hvad fanden laver du?
- Du vil nok gerne i kontakt med mig. - Goddag, kriminalassistent Council.
- Er du journalist? - Karen Collucci. "Kents venner".
Kents ven...
Nåh. Det er jer, der leder efter forsvundne børn.
- Vi finder dem. - Corey Baker i Bayonne?
- Og Nedra Davis i Jersey City. - De blev dræbt.
Ja. Og vi fandt dem.
Vi vil gerne hjælpe med at finde Cody Martin.
- Ellers tak. - Helt i orden.
Du får vores kort, hvis du skulle fortryde.
Jeg vil sætte alt, hvad jeg ejer på, at Tania Leeds var død fra starten.
Sandsynligvis. Men gerningsmanden er stadig på fri fod.
Nu er det jo årsdagen, så vi håber, nogen træder frem, men...
Du ser mere død end levende ud. Håber, du får sovet.
Se lige.
Hvem fanden er det? Buddha eller hvad?
Det er sgu da Tupac.
Helt ærligt, Jayse. Det er din krop. Ikke en plakatsøjle.
Jeg overvejede Tiger Woods, -
- men det ville brødrene herinde nok ikke synes om.
Tiden er gået.
- Pas på dig selv. - I lige måde, far.
Hvad skal det her gøre godt for? I generer uskyldige mennesker.
For tre år siden i Belmont Houses, vicevært skudt fra vindue.
Efter få dages afspærring havde vi ham på et sølvfad. Min beslutning.
Hvad nu hvis ingen ved noget. Hvis ikke det var Armstrong...
Så havde jeg taget dig af sagen.
- Er moderen fuld af løgn? - Det tror jeg ikke.
- Hun er ikke hård i filten? - Nej.
Er det så ikke på tide at gå til hende?
Hvis hun spiller skuespil, har hun valgt en forkert levevej.
Men der er noget, der plager mig. Jeg kommer hen på hospitalet.
Hun siger, at hun blev slået ned af en sort mand, 173 cm høj, 70 kg.
Jeg er sort som en kulminearbejders røv og dobbelt så stor.
Alligevel giver hun mig hånden.
Hun burde have skidt grønne grise, men hun gav mig kraftedeme hånden.
Gør dig selv den tjeneste at lade mig om hende.
Hvis hun ikke snart giver sig, kaster alle herude sig over dig.
Det er forkert.
Hallo, Big Daddy. Har du tænkt dig at gøre noget ved det her?
Ved Armstrong Houses er følelserne ved at komme i kog.
Man leder på anden dag efter den fireårige Cody Martin.
Politiet mener, at bortføreren befinder sig i Armstrong Houses.
Vi sender herfra hele dagen.
- Danny... - Nu holder du op, Brenda.
Hvorfor skal der altid være ballade med dig? Fortæl, hvad der skete.
- Hvad skete der? - Det har jeg sagt 50 gange.
Sig det igen.
Kom nu. Vi jager spøgelser. Hvor er drengen?
Vi kan ikke engang finde bilen.
- Er du på stoffer igen? - Nej.
- "Nej, jeg vil ikke sige det"? - Nej, lad mig være.
Kan du ikke engang finde ud af at have et barn?
Undskyld, Brenda, men... Brenda, undskyld, men...
Jeg er din bror. Jeg elsker dig. Fortæl, hvad der skete.
Gudfader bevares!
- Han dukkede bare op - Har I fundet ham?
Nej. Ikke endnu.
Jeg kører over til Armstrong, så du kan se stedet i dagslys.
- Ligner det? - Har I anholdt nogen?
Ikke endnu.
Yo, hva' så?
Er det din pige? Lad hende dog gå, din hængerøv.
- Kan du kende det heroppefra? - Hvad laver de?
Vis, hvor du ville skyde genvej gennem parken.
- Helt præcis, hvor han dukkede op. - Det var jo mørkt.
Jeg er nødt til at spørge dig om noget.
I 2/3 af de tilfælde, hvor børn forsvinder, -
- er anmelderen selv årsag til det, så jeg er nødt til at spørge...
Om jeg har dræbt min søn?
Siden jeg var lille, har jeg været et nul. Mindre end et nul.
I alles øjne. De lagde kun mærke til mig, når jeg kvajede mig.
Droppede college, mistede et job eller tog stoffer.
Og måtte flytte hjem, fordi jeg ikke havde en jante.
Når min såkaldte "familie" overhovedet bemærkede mig, -
- så sad de altid og lavede øjne. Men ved du, hvornår det holdt op?
For dem og for mig?
Da jeg fik min søn. Da jeg stod med ham, var jeg pludselig noget.
Så kunne de alle sammen rende og skide.
Det kan I ikke røre. I kan ikke være barnets mor, for det er jeg.
Om jeg har myrdet ham? Han gav mig livet. Han skabte mig.
Jeg ville hellere slagte mig selv end krumme et hår på hans hoved.
- Du kan altså slet ikke hjælpe? - Få dem dog til at holde op!
Det gjorde jeg gerne, Brenda, men...
Det lever ligesom sit eget liv nu.
Efter 22 år som politimand her i byen -
- med de ting, man ser dag ind og dag ud, -
- er det meget svært at have tiltro til menneskeheden.
Men jeg tror på Gud.
Jeg tror, at det vi kommer ud for, det gode som det dårlige, -
- er Guds vilje.
Som nu det her med din søn. Vores eftersøgning.
Jeg ved godt, at du allerinderst inde er skrækslagen for, -
- at det her får en ulykkelig udgang.
Det er jeg også, Brenda. Det er jeg også.
Men du må være stærk og tro på, at skulle der være sket noget, -
- så er det, fordi Gud ville have den lille dreng, -
- som han vil have os alle en dag.
Det er ingens skyld. Ingen kunne have forhindret det.
Men én ting skal du vide. Jeg giver ikke op, -
- før jeg finder din søn og den person...
Den person, han sidst var sammen med.
Jo mere vi forsker i det, desto mærkeligere bliver livet.
Nogle gange er man simpelthen bare nødt til at give slip.
Du må bare give slip... og overlade det til Gud.
Kom her.
Se der.
Det her sted er en tikkende bombe. Og du ved alt om, hvad det vil sige.
- Jeg kan forstå, du er afholdt her. - Jeg er så træt.
Jeg vil først og fremmest finde din søn. Før nogen kommer noget til.
Vi kommer ikke ud af stedet, selvom vi gør vores yderste.
Så hvis du ved noget, der kan stoppe det her, så sig det nu, Brenda.
Kom nu.
Jeg prøver. Det er bare så svært.
Du aner ikke, hvor svært det er.
Må jeg lige hilse på børnene?
- Der er hun. - Du godeste...
Hej, Brandon.
- Har de fundet Cody? - Nej, min skat, det har de ikke.
Det er helt fint.
Hvad er I i gang med at lave? Må jeg se?
Hold da helt op. Kan vi deles om stolen?
- Hvor er Felicia? - Hun har bøvl med Billy.
Var Brenda på arbejde i går? Hvordan virkede hun?
Lidt ude af den, men...
- Havde hun Cody med? - Nej, hun sagde, at han var sløj.
Vil du se min søn? Her.
Jeg tror, det var godt for ham at være det eneste hvide barn.
Man skal vide, hvordan det er at være den eneste.
- Må jeg godt låne Codys billede? - Tag mit.
Tusind tak skal I have.
Miss Martin. Hvad er der sket med dine hænder?
Jeg har skåret mig, men forbindingen gør det godt igen, skat.
Åh, Cassandra.
Vi sender live fra Gannon i New Jersey, -
- hvor kriminalassistent Martin, som er onkel til drengen, -
- vil appellere til bortføreren.
Der bliver ikke stillet spørgsmål.
Sæt ham af hvor som helst, ring til alarmcentralen og kør.
Der bliver ingen repressalier, og du vil ikke blive for fulgt.
Vi vil bare have drengen tilbage. Gør det rigtige.
Kriminalassistent Martin appellerede om oplysninger om Cody Martin, -
- som i aftes forsvandt, da hans mors bil blev kapret i Gannon.
Dramatisk.
Er du blevet døv?
En lille hilsen.
Rafik.
Skrid med jer.
Hvis du ikke kan behandle mig som en mand, hvis du vil kastrere mig...
Du kastrerer dig selv. Hænger i min lejlighed uden at søge arbejde.
Du er slet ikke nogen mand, når du ikke forsørger din familie.
- Hvabehar? - Vi lukker ikke nogen ud.
- Gå du bare. Dem kender jeg ikke. - De har ingenting gjort.
- Lad dem komme ud. - Hvem holder du egentlig med?
- Du ved udmærket, hvad jeg står for. - En bilkaprer, hva'
Læg pres på din dulle, så finder du ud af, hvad der sker.
- Du blander dig i mit arbejde. - Du blander dig også i mit.
- Lad dem komme ud. - Ikke endnu.
- Hvad har du gang i, kælling? - Salim. Nej.
- Nej! - Sådan noget pis.
Rådne kælling.
Gør plads.
- Ind med ham. - I ved godt, at det er forkert.
Bobby.
Felicia? Felicia!
Nej, Felicia...
Vær sød at tage hende med op. Jeg kommer og henter hende.
Hej, Lorraine. Cassandra har lavet en tegning til mig.
Hvad laver du sammen med hende? Hvad laver hun her?
- Kan du ikke kende hende? - Jeg kender ikke nogen fra Gannon.
- Og du holder dig væk fra mit barn. - Hvad for noget?
Falske kælling. Kom, Brenda.
Dav, Leo.
- Hallo. I skal gå gennem mig. - Vi blev trætte af at vente.
- Vente på hvad? - Du skulle jo anholde ham.
- Knalder I ham for det? - Stoffer er stoffer.
- De slagter mig. - Hvad?
Lorenzo, mig og Rafik er gamle venner.
Jeg kommer op med den bagatel, og så prøver han at stikke af.
Det forstår jeg ikke, medmindre der er noget, du er bekymret for.
Er det dig? Er det dig? Hvor er min nevø?
Få ham ud.
Hvor er min nevø? Hvor er han?
Stop, Danny!
Kom her. Hvad laver du, Danny?
Rafik!
Slip mig! Kender du Gud?
Op i røven med Gud. Gud findes ikke. Jeg er Gud.
Der er kun dig og mig, dit møgsvin. Dig og mig.
- Hvad fanden laver du? - Mig? Jeg gør dit arbejde.
Du siger, du er junglens konge, men du fandt ikke den her abekat.
- Gå hellere, broder. - Nul, broderknepper.
Du laver lort i den for alle, inklusive din søster.
Hvis der var lidt fornuft i dine kolleger, ville de være enige.
Hvad laver du her, Lorenzo?
- Beskytter dine egne? - Måske. Hvad med dig selv?
For vi ved begge to, at der ikke er nogen bilkaprer.
- Kalder du min søster barnemorder? - Har du hørt om noget dødt barn?
Jeg siger bare, at din søster lyver.
Hvad foregår der derinde? Lad mig klare det.
- Hvem har lukket dem ind? - Tæver I ham for lidt græs?
- I vil måske også tæve os? - Luk arret og skrid.
Hvad fanden bilder du dig ind? Sådan en Onkel Tom-slipsedreng.
- Lad nu mig klare det. - Luk os ind.
Hvorfor gør de det? Han har ikke taget kællingens unge.
- Hvorfor gør de det? - Tag nu hjem og lad mig klare det.
Lorenzo! Jeg ved ikke, hvad du bilder dig ind, -
- men tag og bliv her hos dem.
Løbet er kørt. Statsadvokaten overdrager det til FBI.
Vær du glad for det. Så er det ikke dit ansvar.
Ungen er død, og det var hende. Op i røven med hende.
Det ved vi ikke noget som helst om.
Men der er meget fra den nat, hun ikke fortæller.
Det vil jeg til bunds i.
Gå ind og skaf mig en dag mere, Bobby.
Vi organiserer eftersøgningshold. Samarbejder med familie og politi.
Men først og fremmest er vi en flok bekymrede forældre.
Derfor kommer vi anderledes ind på livet af mødrene end politiet.
I var involveret i Sandra Howard- sagen i Bayonne, ikke?
- Jo, vi hjalp til. - Moderen blev knaldet, ikke?
Jo, vi hjalp som sagt til.
- I skal ikke dømme Brenda. - Det er ikke i nogens interesse.
- Og jeg bestemmer. - Vi samarbejder naturligvis...
Nej. Det er mig, der bestemmer.
Jeg har en idé, som fungerer bedre, hvis den kommer fra anden side.
I gør, hvad det nu end er, I gør, men I arbejder for, ikke sammen med mig.
- Hvis I ikke kan gå ind på det... - Bare sig, hvad vi skal gøre.
Fint nok. Så siger vi det.
Har I nogensinde været ude i Freedomland?
Indvier I stadig nyudklækkede betjente derude?
KA Council har informeret os, men vi kommer ikke som politifolk.
Vi kommer som forældre. Vi har alle sammen børn.
Det, der skete med din søn, kunne være sket for en af vores.
Det er Marie. Og Lewis.
Det er Elaine. Det er Tina. Elaine er hendes mor.
- Hvem er Kent? - Den første dreng, vi ledte efter.
- For ti år siden. - Fandt I Kent?
Brenda, skal vi hjælpe dig?
- Okay. - Udmærket.
Så må jeg først høre med dine ord, hvad der skete.
- Jeg har fortalt politiet det hele. - Det ved jeg godt, men...
De arbejder på en anden måde.
- Bare en gang til, Brenda. - Nej. Det kan jeg bare ikke.
Nej.
Okay.
Helt i orden. Så holder vi os til politirapporten.
Okay. Vi går lige til sagen.
Hvor er din søn?
Hvor skal vi lede?
- Hvor? Hvad siger dit instinkt dig? - Han kørte væk i bil.
Lad os antage, at fyren hurtigt har opdaget, at der sad et barn.
Inden for et par kilometer. Men nu er der jo gået et døgn, -
- så chancen for at han flakker rundt et sted er efterhånden ringe.
Vi har kigget på kortet, og der er fire steder, -
- hvor et barn let kan fare vild eller gemme sig uden at blive set.
Vi har udelukket tre af dem.
En golfbane, en kirkegård og en boldbane.
Der er ingen steder at gemme sig, hvis det er det, han gør. Tilbage...
...er Freedomland.
Det er et gammelt børnehjem i Cotter's Woods.
Det var en slags hittebørnsasyl, et børnehjem, som lukkede i 50erne.
Det er tæt på Armstrong. Cody kan have...
- Freedomland, altså? - Den tror jeg på.
- Så siger vi Freedomland. - Du tager også med, ikke?
Helt klart.
- Hun skulle bare ud til Freedomland. - Det duer ikke bare at køre derud.
Men vi har et lille problem.
Du kan lige så godt stå ud. Skal vi ikke åbne døren?
Må jeg have lov?
Hvordan går det, Brenda?
Himmelske fader, vi beder dig velsigne os og vise os vej i dag, -
- når vi sender disse frivillige ud for at hjælpe Cody Martins mor-
- med at få sit barn tilbage i god behold.
Giv os mod og styrke til at sørge for, at det lykkes os -
- i Faderens, Sønnens og Helligåndens navn.
Amen.
Cody?
- Hvor er hendes insektbånd? - Karen bruger ikke insektbånd.
Hvis noget sugede blod fra Karen, ville det miste forstanden.
Karens søn blev bortført. Vores første barn.
- Kent? - For 10 år siden.
Tina var en lille pige. Vi kendte hinanden fra kvarteret.
Karen samlede os. Før vi vidste af det, -
- finkæmmede vi hver eneste skide skov, mark, drænrør, -
- bæk, gennemløb, alt. Og vi sætter stadig sedler op.
Hvad skal jeg sige? Vi blev bedre med tiden.
Karen ved, hvem der tog ham, men politiet kan ikke bevise det.
- Vi kan heller ikke. - Gud fri mig vel.
Mig og Kent gik i skole sammen, så han er på min alder.
Når vi finder ham, regner jeg med, at han stadig er otte år gammel.
Hvorfor er jeg mandsopdækket, mens Karen ævler løs til Brenda?
- Medfølelse. - Medfølelse?
Jeg har ikke prøvet at miste et barn. Har du?
Hold jer sammen.
Pas på, hvor du træder.
Jeg er så træt. Hvad skal jeg her?
Vi kigger os omkring. Det er lidt farligt.
Halvdelen af gulvbrædderne er pilrådne, så bliv her og vent på os.
- Hvad skal I? - Bare vent på os.
Jeg kan ikke være alene.
Det føles ved Gud, som om de stadig er her.
Da stedet endelig blev lukket, -
- var det som at lukke helvede.
Er du klar over hvor mange børn, der har lidt her?
Tusindvis.
Tusindvis, som blev forsømt, -
- misbrugt og glemt.
De... De gik simpelthen til.
Selv ens egen familie vender en ryggen.
Ens andre børn siger: "Mor, er du ked af det i dag?"
Det kan få en til at lade, som om livet går videre, -
- når det går op for en, hvad man byder de andre og ens ægteskab.
Men jeg kunne ikke engang spille skuespil.
Det svin til Jimmy ødelagde mit liv. Tog min familie fra mig.
Min mand sagde: "Karen, du må da tænke på de andre børn og mig."
"Livet skal ligesom gå videre."
Det sagde han.
Mænd giver nemlig altid op.
Siger, at livet skal gå videre, og at man skal tænke på de andre.
Os andre. Dem.
Og så forlader de en, fordi de ikke kan klare det.
De mangler mod.
Vi...
Vi er jægerne, Brenda.
Hvad skal jeg sige til de andre? De bor hos min mand.
Kun, at havde det været en af dem, havde det været det samme.
Jeg vil have min familie tilbage.
Men indtil nogen kan fortælle mig, at min søn er død, -
- står jeg her, og her bliver jeg stående.
Jeg har lyst til at tage fat i det morderiske, perverse svin og sige:
"Jimmy, du tog ham. Det ved vi begge to."
"Du behøver ikke sige noget, bare nik. Er han død eller ej?"
"Så skal jeg aldrig genere dig igen. Du bliver ikke knaldet for et nik."
"Jeg sværger, at du ikke ser mere til mig. Er han død? Bare nik."
"Jeg er nødt til at vide det, Jimmy. Er han død?"
"Vil du for guds skyld ikke godt fortælle mig det?"
"Bare nik."
"Et nik er så lidt at bede om, og det vil ændre mit liv."
"Er han død? Ja, eller nej? Det er det eneste, jeg vil vide."
"Giv mit hjerte fred."
Giv mit hjerte fred, Brenda.
Her er så varmt.
Jeg føler, at jeg er i helvede.
Jeg sagde, at jeg bare ville vide, om min søn var død, -
- men jeg ville faktisk gerne begrave ham i indviet jord.
Tanken om, at han ligger i en grøft ude i skoven, hvor dyrene kan...
Pis.
Min dreng var ikke som børnene derinde.
Han var elsket.
Han var værdsat. Han er ikke her.
I er gået galt i byen.
Tak, Gud.
Tak.
Er han død?
- Hvad? - Ja.
Han drak en flaske hostesaft. For to aftener siden.
- Den aften, du tog på hospitalet? - Aftenen før.
- Så du ham drikke det? - Nej. Jeg var der ikke.
Var der en anden, der...?
Han var helt alene.
Han var... helt alene.
- Hvor er han, Brenda? - Han er ikke her.
Brenda... Hvor er han?
Åh gud...
- Åh gud... Jeg kan ikke finde ham. - Prøv at tage det roligt.
Jeg kan ikke finde ham!
- Kom her. - Så har vi vist noget.
Undergrundsjord. Ligger normalt en halv meter nede.
- Og denne stabel er menneskeskabt. - Er det her, han ligger?
- Begravede du ham her? - Ja.
- Gravede du det? Gravede du det? - Ja.
Og hvad gjorde du så? Lagde stenene oven på?
Alle de her sten? Herhenne.
Hvad laver de? Jeg vil ikke være her.
- Jeg bryder mig heller ikke om det. - Jeg fortæller alt. Bare få mig væk.
- Det hele. - Ja, det sværger jeg, men...
Kun til dig.
Kom.
Før vi går, skal du gøre noget. Vis mig, hvordan du bar alle de sten.
Saml den der op.
Her. Tag den fra mig.
Kom nu. Tag den.
Tag den.
Når du fortæller mig det hele, så start med at fortælle, -
- hvem der gravede graven, og hvem der bar stenene.
Og du skal ikke prøve at bilde mig ind, at det var dig.
Hvis du lyver, mister du den bedste allierede, du nogensinde har haft.
Så gider jeg ikke engang høre din forklaring.
Jeg rejser sigtelse og overdrager dig til systemet. Hører du?
Jeg sværger at fortælle alt. Bare få mig væk.
Giv mig et praj, når han er oppe.
Ved I, hvem det er?
Det er mig. Og dig og dig og dig.
Det er os alle sammen og ingen af os. Det er niggeren i brændestablen.
Det er "det var en sort". Den køber de alle sammen.
Men ved I hvad? Vi køber den ikke. Vi vil ikke være med til det.
Hør her, Gannon, og hør her, Dempsy:
I kan ikke over os vinde, vi vil ikke bures inde.
FORHØRSLOKALE
- Har I sigtet hende? - Jeg venter på liget.
- Dræbte hun ham? - Måske.
Sigt hende for manddrab, ellers går Armstrong amok i aften.
- Jeg sagde jo, at den afspærring... - Omstændighederne krævede...
Skal vi tale om omstændighederne? Det skete i Armstrong, -
- og så måtte det jo være et krapyl på bistand, -
- som ikke fortjente at blive behandlet bedre end en hund.
Lorenzo, den offentlige anklager offentliggør anholdelsen i aften.
Han vil gerne have dig med, så du kan mane til besindighed.
Du kan sige til ham, at han kan rende mig i min sorte røv.
Det kan du i øvrigt også.
- Hvor er hun? - Forhørslokalet.
- Har hun i det mindste en advokat? - Danny, du kan ikke...
- Lad os tale om stenene, Brenda. - Han gjorde det for min skyld.
- Hvem? - Jeg gravede graven med hænderne.
Jeg sagde til mig selv, at jeg redte hans seng for sidste gang.
Jeg kunne ikke bære ham derhen, så jeg bønfaldt ham om det.
- Jeg havde ikke andre end Billy. - Hvem Billy?
Jeg sagde, det også var hans skyld. Men det var kun min.
- Jeg havde ikke andre at gå til. - Hvem Billy?
Felicias Billy.
Jeg har altid forsøgt at lægge distance til andre mennesker.
Min familie, mænd, andre børn.
Lad os nu holde os til det, der skete for tre aftener siden.
Nej. Lige siden, jeg mødte dig, har jeg tænkt på, -
- hvordan jeg skulle sige det. Nu må du lade mig gøre det.
Min familie og mine brødre lod mig bare være, -
- men når du får et barn, er det dit, og du kan omsider føle dig tryg.
Jeg blev gravid ved et uheld. Mig få et barn? Jeg var mit eget barn.
Men så så jeg for mig, hvordan det kunne blive.
Kammeratskabet. Det hemmelige kammeratskab.
Jeg sagde ikke noget til faderen, og i de fire år med Cody-
- var livet en klippe, men vi skabte sammen en afsats.
Men jeg havde ikke nok i min søn. Sådan kan man ikke leve.
- Havde Billy noget at gøre med det? - Han havde knap nok set Cody.
Men Billy... Jeg havde et projekt i Rainbow Club, hvor jeg fik lærere, -
- og betjente til at komme og fortælle børnene om deres liv.
Billy kom, og han var arbejdsløs, men han fortalte begejstret børnene -
- om aktier, obligationer og investeringer, -
- og de forstod ikke et pløk, men det var så sødt.
Jeg kiggede på Felicia, og hun rullede bare med øjnene.
Men jeg forstod ham lynhurtigt, fordi han var... ligesom mig.
Bagefter tog jeg hans hånd og...
Han må have fået et chok, men på ti sekunder sagde det bare bang.
Da han havde besøgt mig, vidste jeg, at den var gal, -
- for nu havde jeg ligget med en, der ikke var et barn.
Jeg havde været alt for afholdende, så jeg var fuldstændig solgt.
Indtil da elskede jeg at ligge og se film med Cody, før han skulle i seng.
Nu så jeg min søns ansigt i skæret fra fjernsynet, -
- og han betød ikke noget for mig mere. Som en film.
Jeg spilder tiden. Billy er dernede, så ungen skal bare sove.
Cody er...
Cody... Cody var...
...en halv til en hel time om at falde i søvn.
Jeg ved, at det er min anspændthed, der holder ham vågen.
Nogle gange nåede jeg at liste halvvejs ned ad gangen, -
- og så hører jeg: "Mor!" "Læg dig til at sove," råber jeg.
Ville du kunne sove, når der stod sådan en halvtosset kæmpe, -
- som ikke elskede dig mere efter at have forgudet dig?
Så jeg begyndte at give ham... hostesaft for at få ham til at sove.
Ikke ret meget. Kun, hvad man giver et forkølet barn.
Det virkede, og jeg fortalte ham, at det var aftenvitaminer.
Det blev en del af vores putteritual.
Vi skal tilbage til det, der skete for tre aftener siden. Du må sige...
Cody ville ikke falde i søvn, selvom jeg havde givet ham hostesaften.
Jeg måtte tale med Billy. Jeg vidste, han ville gå tilbage til Felicia.
Jeg var faktisk glad for, at Billy gjorde det forbi.
Det var sidste aften, jeg ville gå fra min søn. Men han ville ikke sove.
Så jeg sagde til ham: "Nu skal du være sød og lægge dig til at sove."
Og han var rasende og sagde: "Jeg vil ikke have, at du går."
Han sagde det, som en voksen mand ville sige det.
Han stod der døsig af hostesaften, -
- og jeg havde lyst til at sige: "Det er sidste gang i aften."
Men jeg sagde: "Læg dig til at sove, så kommer jeg om lidt."
Så sagde han til mig: "Hvis du går, så kommer du til at fortryde det."
Som en jaloux ægtemand. "Du kommer til at fortryde det."
Og jeg var lige ved at blive der. Jeg havde aldrig hørt den tone før.
Hvis bare han havde lydt mere barnlig eller ynkelig, -
- men hans stemme var hård, og det skræmte mig.
Han var kun fire år gammel. Det ved jeg da godt.
Så...
Jeg går nedenunder og ganske rigtigt.
Billy siger, at det er slut. Og jeg råber op og græder.
Men i virkeligheden spiller jeg, for jeg er faktisk lettet.
Jeg går ovenpå, og jeg kan ikke se Cody. Jeg kigger efter ham i sengen.
Jeg tænker, at han sikkert gemmer sig, fordi han er vred på mig.
Han vil skræmme mig eller straffe mig, og det har jeg også fortjent.
Jeg føler mig lettet, fordi det er overstået, -
- så jeg siger: "Cody? Cody? Hvor er du?"
Så ser jeg ham. Han ligger under bordet og sover.
Jeg kravler derhen for at bære ham i seng igen.
Jeg sætter hånden i noget vådt og lugten...
Lugten... Så så jeg den tomme flaske...
...og kom til at tænke på: "Hvis du går, kommer du til at fortryde det."
"Hvis du går, kommer du til at fortryde det."
- Var han stadig i live? - Han var ikke i live.
- Prøvede du at genoplive ham? - Han var ikke i live.
- Hvordan vidste du det? - Fordi jeg er hans mor.
Sådan noget ved vi mødre.
Han sagde: "Hvis du går, kommer du til at fortryde det." Han havde ret.
Han vidste ikke, hvad han gjorde. Hør nu her, Brenda.
- Hvis det passer, var det et uheld. - Hold dog op!
- Hvad skete der så? Vi er nødt... - Jeg vil ikke mere. Bare sigt mig.
- Vil du sende Billy i fængsel? - For hvad?
Jeg kan sigte ham for at hindre politiets arbejde.
Hvis han kun bar liget, må du fortælle mig resten.
Jeg kan kun huske, jeg satte hånden i noget vådt. Jeg kan huske lugten.
Og så gik jeg. Jeg gik af sted og tænkte på min søn.
Hvordan det ville være at leve uden nogen...
At leve hver eneste dag med...
Jeg tænkte: "Bare gå ud på vejen. Bare dø." Men...
Jeg kunne ikke.
Jeg går rundt i en tåge og...
Jeg går af sted og havner i den park. Jeg graver og laver hans...
Så skulle jeg tilbage efter ham, og hvordan kunne jeg det?
- Så jeg ringede til Billy. - Og hvad gjorde han helt præcis?
Jeg var der ikke, men han må være taget hjem til mig, have set Cody, -
- lagt ham i min bil, og så må jeg have sagt, hvor han skulle hen.
Og stenene... Det var nok for at gøre det ordentligt.
Og så aftenen efter...
Jeg må have vidst, hvad jeg skulle, men tænkte ikke på det.
Jeg kørte hen til Martyr's Park og tværede hænderne rundt i al lortet.
Jeg ville have hvert et smadret, rustent... Det hele ind i min hud.
Og så gik jeg gennem Armstrong. Jeg vidste vel, -
- at jeg skulle hen til hospitalet, og hvad jeg skulle sige, -
- men jeg mindes ikke at have kendt løgnen, før den kom ud af min mund.
Jeg må have følt, at Armstrong godt kunne klare det, -
- og at det ikke for alvor ville gå ud over nogen.
Og at jeg kunne få et eller andet liv, -
- men... det kan man ikke. Det kan man ikke.
Nej.
Hvad? Har de Cody? Er han okay?
- Hvad? - Hvad er det, jeg har gjort?
Okay, Brenda. Jeg må sigte dig for manddrab.
Jeg har personligt ingen grund til at betvivle det, du har sagt.
Jeg kunne ikke altid have været der for ham.
Jeg er nødt til det, fordi du har gjort det svært for os.
Efter ligsynet vil sigtelsen sikkert blive ændret.
KA Lorenzo Council fra Dempsy.
Jeg befinder mig i forhørslokalet på stationen i Southern District.
Det er den 4. maj, kl. 16.55.
Hos mig har jeg Brenda Martin, 37 år, Van Loon Street 16 i Gannon.
Telefon 120-7210. Sygesikringsnummer 983-40...
Hvad har jeg gjort?
Det drejer sig om den fireårige Cody Martins død.
Hold op! Hold så op!
Kan jeg få noget hjælp? Kan jeg få noget hjælp herinde?
Pas på, hun ikke kommer til skade.
Kriminalassistent Council. Hvor slemt er det, jeg har gjort?
Hvis du tænker efter... Hvor slemt er det, jeg har gjort?
Kom, Billy.
- Alle vogne til Armstrong Houses. - Vogn 12, modtaget.
Mulige optøjer underopsejling ved Armstrong Houses.
Skrid med jer.
Hør her, alle sammen. Gå hjem.
I er nødt til at fjerne jer. Alle sammen.
Tag den på igen.
Undgå det her for jeres egen skyld. Det gør det ikke bedre.
- Kom bare. - Det gør det ikke bedre.
Hvad tænker du på? Det er dit. Det er til din familie.
Forsvind med dig.
Lorenzo! Så kom dog, din røvpuler.
- Niggeren er lige kørt med ungen. - Bilkapreren er oppe under min seng.
Vil I gerne have dem herind? Det skal I ikke ønske jer.
- Pis med dig. - De her er kun toppen af isbjerget.
Alle betjente i Dempsy og Gannon er alarmeret.
De er en hel del flere end jer. Hvis det her går amok, -
- bliver de til en megapolitistyrke, som sparker vores døre ind.
- Vores døre? - Du er ikke en af os.
Leo?
- Respekterer du nu bygrænsen? - Pas du din by, så passer vi vores.
Få dem væk. Du er ved at starte det, du er herfor at forhindre.
- Vi fjerner os, når de gør det. - Nej, fjern jer, så gør de det også.
Få dem væk, så skal jeg nok tage mig af det her.
Tag det roligt.
I må have en god aften.
- Rafik! Rafik! Nej! - Noget, jeg kan gøre for dig?
- Kom nu, Rafik. - Lad være.
Få ham væk.
Miss Martin, De er sigtet for forsømmelighed -
- i forbindelse med Cody Martins død.
Forstår De sigtelsen?
Miss Martin?
- Kan De se os, hr. Advokat? - Ja, dommer.
Miss Martin, forstår De sigtelsen?
Ja.
Hold da op. Det er fine forhold, hva'
- Beskyttelsesforvaring, altså. - Og selvmordsovervågning.
Standardprocedure.
Jeg skal også besøge min søn Jason her i dag.
Han afsoner to år for væbnet røveri.
- Han brugte oven i købet min pistol. - Åh nej.
Alle mine venner siger:
"Der ikke din skyld, at det gik, som det gik med ham."
"Han må selv stå til ansvar for det. Han har ikke brugt sut i ti år."
Mellem os to så er det min skyld.
Jeg føler mig ansvarlig, fordi han er blevet, -
- som jeg har lært ham at være. Konstant høj.
Selvoptaget. Vild.
Når jeg endelig var der, skændtes jeg med hans mor.
Sådan var jeg.
Det gør mig ondt.
Dengang... var jeg pisseligeglad.
Nu sidder Jason i fængsel og vil nok ryge ud og ind resten af sit liv.
Det er lidt sent, men nu vil jeg bare være derfor ham.
Men børn... Uanset, hvor meget man føler, man har kvajet sig, -
- så sørger Gud altid for, at man får en ny chance.
Måske ikke lige med det barn...
Jeg mener bare, at Guds nåde fungerer med tilbagevirkende kraft.
Alle små børn derude er Jason for mig nu.
De er ikke mit kød og blod, men det går nok.
Og jeg er lykkelig. Har et godt liv.
Der er mange unge kvinder herinde. Nogle er gode mødre, andre er ikke.
De har brug for hjælp. På besøgsdag, i legeværelset og på prænatal.
- Fængselsdirektøren er en god ven. - Jeg elsker dig.
- Hvad? - For den måde du taler til mig.
Jeg har elsket dig for det fra den første dag på hospitalet.
Gid jeg havde dit mod.
Jeg ved ikke, om din advokat indgår en studehandel, -
- eller om du skal i retten, men du er stadig ung, og der er meget...
Jeg kommer og besøger dig.
Brenda... Vær åben Overfor folk herinde, ikke?
- Hvordan går det, Jayse? - Var du her ikke i tirsdags, mand?
- Skal jeg gå? - Nej, det er da overfedt.
Hvordan går det så, knægt?
Aryan Nation vil optage mig, men jeg er nervøs for indvielsesritualet.
Far... Er du okay?
Ja. Jeg har det fint.
Rigtig fint.
- Hvad siger du så? - Hvad er der sket?
- Jeg var ude og spille rå. - Nej, du faldt ud af sengen.
Jeg syntes, du skulle se det her.
Det der med bilkapreren.
Jeg burde kunne tilgive det, men...
Og hende og Billy.
Men han fik heller ikke noget hos mig, så...
Men, Lorenzo... Havde han noget med barnets død at gøre?
Nej, det havde han ikke.
Tak. Tak.
"Dette barn har ikke levet forgæves."
"Han bragte os sammen i en fælles sorg."
"Han mindede os om, hvor menneskelige vi er, -
- og hvordan sorg og smerte rører os alle."
"Gå til Gud, lille engel. Og tak."
Jeg er rigtig glad for, at du tog mig med herud, Bobby.